-Nej...! -Men jag vinner ju!
Nej...
-Mamma är ute i trädgården! -Coral!
"Upplever du att livet är meningslöst?"
Ja.
Jag hoppade från balkongen när jag var 13.
Precis då kom pappa. Han var medvetslös i fem minuter.
Jag kallar händelsen för...
Det skamliga.
"Hämta resultat..."
Jag är manodepressiv!
Coral! Mamma är borta igen!
-Vad då borta? -I skallen!
-Det är så pinsamt! -Gör nåt, Coral!
Jag kan inte, jag är manodepressiv och kanske schizofren.
Googla "schizofren".
Jag tror folk gaddar ihop sig mot mig!
Det enda felet med dig är att du prompt måste vara galnast.
Vi ska äta middag vid bordet, som om vi vore en vanlig familj.
Mamma är mycket galnare än du!
-Vi är galnare än du. -Jag är psykopat. Leanne är autistisk.
Andra familjer äter middag ihop och pratar med varandra.
-Michelle är galnare än du! -Hon hör röster.
-Hon känner sig förföljd. -Av rymdvarelser!
Försök bräcka det!
När pappa kommer hem får Jane be bordsbön.
Pappa kommer inte.
Han har inte ätit med oss sen det skamliga.
Pappa avskyr oss.
Om vi bara börjar prata, sjunga och dansa som en vanlig familj-
-så vill han nog ha oss igen.
Sjunga och dansa? Vem gör sånt?
Familjen von Trapp.
Jag har alltid velat vara en von Trapp, sjunga "Edelweiss"-
-och ha matchande kläder.
Vara en stolthet för Österrike.
Nånstans blev det fel.
Jag förstörde allt.
Jag har varit för släpphänt med er, det tycker alla.
Vi är en skam för er pappa.
Ni har väl sett hur folk glor?
Det är dig de glor på, mamma.
Snart glor de av avundsjuka.
På vår sammanhållning...
...och vår normalitet.
Michelle...
Hej, Nancy!
Kära nån...
Inte nu igen.
Jag som sa till mig själv: "Vad du än gör, akta soptunnorna."
Och vad gör jag? Jag kör förstås på soptunnorna.
Jag körde åtminstone inte på dina soptunnor, Nancy.
I det här området lägger vi ner mycket arbete på att göra våra hem fina.
Jag borstar uppfarten med en tandborste.
-Men vad är vitsen... -Ja, vad är vitsen?
...när du sprider ut dina sopor överallt.
Du är en skamfläck för området.
Nancy... Förlåt.
"De flesta schizofrena hör röster..." Det gör ju inte jag.
"...men under prepsykosen kan man vara fri från vanföreställningar."
Jag är prepsykotisk!
-Hej, Trout... Jag är prepsykotisk. -Du är knäpp.
-Du får ansvar för hajutställningen. -Okej!
Vänta, vilken hajutställning?!
Den nya, i källaren.
Trevor Blundells "Skräckens käftar".
-Trevor Blundells hemska käftar. -"Skräckens käftar", om jag får be.
-Vem bryr sig? -Det här är Trevor Blundell.
Förlåt, mr Blundell. Jag heter Coral Moochmore, och är er nya medarbetare.
Får jag sparken nu?
Det skulle inte göra mig nåt, för jag hatar hajar.
Det gör du rätt i, Coral. Hajar är hemska, blodtörstiga odjur.
Har den ätit upp en premiärminister eller har ni bara hittat på det?
Ta en ficklampa och gå in till vithajen, Coral.
Jag var bara åtta när den anföll båten. Det stod mellan mig och honom.
Gå fram till gapet.
Det tar tre dagar för en vithaj att smälta maten.
Jag dödade honom den 24 juni 1968.
Harold Holt försvann den 23 juni.
Vad menar du?
Hade den ätit en premiärminister skulle den ligga kvar i magen.
-Lys ner i svalget på den. -Jag vill inte.
Du tror ju inte att det finns nåt där. Titta ner, Coral.
Nej!
-Är det rädsla jag hör i din röst? -Ja.
Säg då att du tror på att det här är hajen som åt upp Harold Holt.
Det här är hajen som åt upp Harold Holt.
Bra. Säg nu samma sak till besökarna.
Så att de också tror på det.
Det är en mask!
-Hur står det till, mrs Moochmore? -Tack bra.
-En munk med sylt och grädde? -Nej...
-Visst vill ni det, och iskaffe. -Bara iskaffe, tack.
-Ingen munk? -Nej, inte i dag.
Mrs Moochmore vill visst inte ha nån munk med sylt och grädde.
Ni beställer alltid en munk med sylt och grädde.
-Hon skojar bara. -Nej, det gör jag inte.
Nej, jag vill inte...
-Det blir 5,50, mrs Moochmore. -Men jag vill ju inte ha den.
Vad pratar ni om? Nu när jag har gjort mig allt besvär...
-Smakar det bra, mrs Moochmore? -Ja, tack.
-Vill du ha en till? -Nej tack.
Mu...
Vad håller du på med, Shirley?
Du lovade ju att sluta med sånt! Bryr du dig inte om din hälsa?
-Hur ska då jag kunna bry mig? -Jag bryr mig faktiskt.
Jag tog med mig flickorna. De är nyglaserade.
Elisabet I.
Jag ska göra Elisabet I till tävlingen.
Känn på Miriams hår.
Seså! Det är nylon.
Känn nu på Yvettes hår.
Känner du vilken skillnad det är? Det är människohår.
Jag vill göra Elisabet I med rött människohår.
Tror du Jane vill komma och hälsa på mig i eftermiddag?
-Ja, det tror jag säkert. -Då hämtar jag henne efter skolan.
-Jag tar nog grädde ändå. -Barry älskar mig nog inte längre.
Har han sagt det?
-Hur kan du då veta att det är så? -Han ser aldrig på mig.
Han pratar aldrig med mig och har inte varit hemma på två veckor.
Barry har mycket att tänka på nu inför valet.
Jag klandrar honom inte.
Jag har tappat greppet. Jag är för släpphänt med flickorna.
-Ja, det har jag förstås alltid tyckt. -Jag får folk att tänka på sopor!
Mina soptunnor gör det!
Du kan väl använda parfymen du fick av mig i julas?
Sluta upp med det där. Ta en munk till.
-Du sa ju att jag inte ska äta munkar! -Ta ett dussin, om det gör dig gladare.
En munk till!
-Med sylt och grädde? -Ja, varför inte?
Jag bjuder.
-Kan du inte vänta med det här? -Nej!
Nähä... Allt är nog bra, ska du se.
Det är inte alls bra!
-Det känns som att jag inte finns! -Alla finns.
Inte jag! Jag äter bara munkar som jag inte vill ha!
Gå och shoppa, det brukar jag göra. Och sluta inte förrän du är glad.
Michelle... Ge oss den mekaniske mannen.
-Jag har inte den mekaniske mannen! -Ge oss den mekaniske mannen...
Vill du ha en soffa, Michelle? En soffa!
En jättefin, vit soffa.
Hon vill inte ha den.
Varför sa du inte att pappa hade vunnit storvinsten?
Ligg inte här i mörkret.
Borgmästare Moochmores kontor, det här är Tisha.
Du har fått två varningar, Kylie. Snart får du gå härifrån.
Barry!
Borgmästare Moochmore, menar jag...
Det är akut.
En Excelsior!
Lila är den också!
En tvättmaskin till! Ställ den bland de andra.
-Mamma... Jag är rädd. -Var inte fånig nu.
Brukar barn se rädda ut när deras pappor vinner storvinsten?
Nej, de är förstås överlyckliga!
När pappa kommer hem ska vi fira!
Vårt nya bord! Och där är Nancy Boyle!
Hej, Nancy! Titta, vad mycket möbler!
Oroa det inte, det är inte sopor. Allt är nytt, till min man.
Han kallar dig för "nedriga Nance" och säger att du är en skvallerkäring-
-men det tycker jag är orättvist, så jag vill att du tar den här.
Är din äldsta dotter lesbisk, eller är det bara skvaller?
Nu kommer han! Pappa är hemma!
Fort, sjung!
Sluta, mamma!
Moster Doris tog mitt hår!
Vad i helvete är det frågan om?
-Vi ska lämna tillbaka det där, Jane! -Jag är Kayleen.
Ta inte bort vattnet för tidigt.
För helvete...
Slå dig ner, pappa. Vi har gjort frukost åt dig.
Här får du, pappa.
Ursäkta.
Mamma är på semester i Wollongong och hon har det jättebra.
Det ska ni säga om nån frågar. Uppfattat?
Pappa... Nu när mamma är borta kanske vi borde träffa nån.
En psykiater, som vi kan prata med problemen om.
-Varför det? -Så vi slipper åka till Wollongong.
-Jag är autist. -Jag är sociopat, jag har inga känslor.
-Jag är prepsykotisk. -Berätta för pappa att du hör röster.
Jag hör röster.
-Jag tittar bara bort! -Tre gånger!
Vi vill inte hamna i Wollongong, pappa.
Nu räcker det!
Här i Dolphin Heads finns bara psykiater på dårhuset-
-och den enda som ska dit är er mamma. Om jag bara fått pojkar i stället.
-Pojkar krisar också, pappa. -Inte australiska pojkar.
Jag har en valrörelse att ta hand om och struntar i om ni äter mig ur huset-
-men här ska ingen bli galen förrän jag själv blir det.
Jag blir galen! Det är pizzakartonger överallt.
De kan varken laga mat, diska eller bädda!
-Be Shirley komma hem. -Det kan hon inte!
Hon har ju varit borta i en vecka. Har hon lämnat dig?
Det är bara åtta veckor kvar till valet och hon är med på alla flygblad.
Hon är på semester i Wollongong. Jag önskar jag var där.
Jag vänder och ser efter.
Hon ser normal ut. Hon har hund.
Nej, jag kan inte ta upp liftare.
Barry Moochmore.
Jag är psykopat, pappa! Jag har inga känslor.
-Vem är det här? -Kayleen! Varför vet du aldrig det?
Oroa dig inte, jag ordnar det här.
Det är jättepinsamt! Jag måste köpa en mössa, folk glor.
-Vad säger pappa? -Att tolvåringar inte förstår nåt.
-Jane? -Inga häftiga rörelser.
Kom hit, Ripper!
Han är inte dresserad att döda, han gör det av kärlek.
Han dödar bara för min skull.
Om nån gav sig på dig skulle han bara titta på.
-Är pappa här? -Där inne.
Jag skulle inte ha betalat frisören om jag var du.
Broder! Det är Barry.
Vem är det där, pappa?
Jag minns inte vad hon heter, men gör som hon säger.
Nej då, allt är lugnt. Jag har skaffat en barnflicka.
Jag hittade henne på väg hem. Hon kan bo här.
-Hon ska sova i ditt rum. -Jag, då?
-Dela med Jane. -Det är jag som är Jane.
Det där får du ta upp med vad hon nu heter.
Ska vi gå ut och ta en öl?
Jag har inte den mekaniske mannen!
Okej.
Michelle är galen. Det är vi allihop.
Låt mig avgöra den saken.
-Vad håller ni på med? -Hon tvingar oss städa!
-Hunden är galen! -Den dödar oss om vi inte städar!
Få bort henne!
Hon är där inne. Hon har en kniv i stöveln.
Herregud!
Vem är du?
-Coral. -Jaha, som i havet. Koraller...
-Jag heter Shaz... Bara Shaz. -"Jag heter Shaz, bara Shaz."
Ripper!
Vad gör du här?
Jag är här för att förverkliga mitt livsöde...
...rätta till en fruktansvärd oförrätt...
...och se sevärdheterna.
-Var är er mamma? -Hon är...
I Wollongong?
På semester och har det jättebra, va?
Jag är inte rädd för dig. Jag jobbar i hajhuset!
De är döda, men det var en av dem som åt upp Harold Holt.
Var inte rädd, vännen. Det gick säkert undan.
-Patchouliolja. -Hon är hippie.
Den är inte riktig.
"Dia..."
"Diagnos av psykiska åkommor".
Hon kanske är psykiater.
Tjänare! Sharon Thornbender, från Tasmanien.
Nancy Boyle. Det här är min dotter Donna.
-Oj, vad du var stor. -Var sa du att du har flyttat in?
Det sa jag inte. Du får bjuda in mig på te.
-Jag har redan varit hos grannarna. -Hos Moochmore.
Ni skulle bara veta.
En gång såg jag Shirley Moochmore stå ute i trädgården och skrika.
-Det säger du inte. -Bättre det än när hon sjunger.
Ihop med benen.
Hon har sig själv att skylla.
Flickorna kan driva vem som helst till vansinne, men vems fel är det?
Hennes.
Benen.
En gång köpte de en bassäng.
Det är för hemskt!
Det får du inte berätta!
De köpte en bassäng som de ställde i trädgården...
Deras trädgård sluttar. Hela familjen hoppade i...
Inte Barry förstås, han är aldrig där.
Eftersom det sluttar hamnade alla i ena änden...
-...som liksom bara brast. -Kanten brast!
-Så de bara rann ut i trädgården... -Som en hög bananer!
Då började Shirley Moochmore skrika igen.
Det är som att bo granne med aboriginer!
Mamma avskyr svartskallar.
-Var är Shirley Moochmore nu? -Ja, det är frågan.
Jag har aldrig sett nåt så patetiskt i hela mitt liv.
-Hallå? -Shirley?
-Nej, vem frågar? -Doris Charles.
Moster Doris Charles?
-Vem talar jag med? -Nanny Shaz.
Faster Shaz? Inte visste jag att Barry hade en syster.
-Jag är inte den sortens faster. -Vilken sort?
-Frisörstypen. -Jag är inte frisör.
Då får du allt lämna tillbaka Janes hår.
Det är fortfarande jag.
Vet ni vad folk säger om er?
De säger att ni är knäppa, att ni inte passar in-
-och att ni är lata oduglingar.
Om de sa så om mig skulle jag skära halsen av dem.
-Varför skär ni inte halsen av dem? -För att det är sant.
Det är nån där ute som tittar på oss.
-Hallå? -Hej.
-Hallå? -Hej...
Hallå! -Den har nog lagt på.
-Vänd på telefonen, Michelle. -Hallå?
-Michelle? -Ja.
-Kan du prata? -Ja.
Det är moster Doris. Är allt som det ska?
Är det du som är här utanför?
-Var är din mamma? -På semester.
På semester? Var är Barry, då?
Inte vet jag, han är aldrig här. Han kanske är död.
-Ser du mig i fönstret? Kom in! -Nej, det går inte.
Hon kommer aldrig in, hon tycker vi är som grisar.
Nu är vi inga grisar. Det är rent och fint.
Har du fått motorstopp? Ska vi komma ner och knuffa?
Vad är den där Shaz för typ?
Tjänare! Sharon Thornbender, från Tasmanien.
Sätt på högtalartelefonen!
Han kollar om du är pervers. Man kan aldrig vara nog försiktig.
Han kan dofta sig till psykopater.
-Han gillar dig inte. Är du pervers? -Nej!
Vad gör du då här i mörkret? Du spanar säkert efter småflickor.
-Nej, jag är gift. Jag har vigselring. -Den kan du ha fått av en annan flata.
Ni kanske har ett lesbiskt häxkonvent.
-Där är de ju, Ripper! -Nej, inte mina flickor!
-Vad är det där?! -Dockor! Jag tävlar med dem.
-Säg åt hunden att sluta! -Sluta, Ripper!
Jag trodde det var dina dvärgar.
Mina dockor är prisbelönta.
Herregud, vad de glor! Jag blir galen!
Du skalperade din egen systerdotter för att vinna pris med en docka.
-Jag fick Shirleys tillåtelse. -Sa hon att du fick raka henne?
-Var är Shirley? -I Wollongong.
Har hon varit i Wollongong förut?
Jag har fått höra mycket om Shirley.
Vad jag förstår är hon hemskt slarvig, men älskar sina döttrar.
Det är inte lätt att ha familj. Jag vet, jag har två barn.
Säger du det? Somliga barn är nog lättare än andra.
Jag har haft tur. Mina barn är prydliga av sig.
-Säkert tystlåtna också. -Ja...
Jag var förstås sträng, men det mår barn bra av.
-De fick en göromålslista varje dag. -Är ni verkligen systrar?
Det skiljer tio år mellan oss.
I mina ögon är hon fortfarande en bortskämd småflicka.
Men hon är rar och tillitsfull.
Nu börjar bitarna falla på plats i Shirley Moochmore-pusslet.
Ripper!
Jag förstår dig, Doris. Och snart ska du förstå mig.
-Det låter illavarslande. -Du skulle bara veta.
Helvete! Det är ju en mask.
Skrek jag?
Du fick se min feminina sida, Coral.
Sånt gillar väl tjejer? Ni tänder väl på sånt?
Jag tänder i alla fall på det!
Jag trodde inte du gillade mig, Trout.
Du visade mig hajarna efter stängning. Nu ska du få din belöning!
-Vad är det du gillar med mig? -Va? Du är...annorlunda.
-På vilket sätt? -Inte vet jag.
Det är nåt du saknar eller nåt du har för mycket av.
-Aj. -Förlåt.
-Gick det bra? -Ja.
Vad var det? Hörde du?
Har du låst? Då var det ingenting.
Det är nån här, Trout! Sluta!
Mår du bra?
Du är tillfälligt förlamad, Trout. Om 20 sekunder är du dig själv igen.
Coral arbetar på Trev Blundells "Skräckens käftar".
Jag tar hand om mina anställda och ett "nej" är ett "nej"-
-inte ett "kanske" eller ett "mer".
Jag har pratat en del med Coral och kroppsligt är hon kvinna-
-men hon är inte mentalt förberedd att sluta vara flicka.
Jag säger inte aldrig, men kanske om ett par år.
Nu mår du bättre, Trout. Stick!
Trout är inte rätt för dig.
Jag har jagat hajar i 40 år och kan typen. Bara instinkt, ingen känsla.
-Han slukar bytet och drar vidare. -Trout är ingen haj.
-Pojkar är inte hajar. -Allt är hajar. Livet är hajar.
Det sista dinosaurierna såg när de dog var hajar som skrattade åt dem.
Det blir det sista vi ser också.
-Jag säger upp mig. Du är sinnessjuk. -Sinnessjuk är en haj.
Jag blir antagligen schizofren snart-
-och ingenstans i allt jag har läst står det om hajar.
Säger du det? Jag har varit på dårhus.
När min dotter dog för fem år sen blev min fru galen.
Jag vet att galenskap är en haj-
-som simmar runt båten och väntar på att man ska falla i.
Man ser den inte, men den finns där.
Känner du igen den känslan, Coral? Annars kan jag visa dig.
Vi är omringade, Coral.
Galenskap är när man ser dem.
Mentalt frisk.
Mentalsjuk.
Dröm inte om galenskap, Coral.
När den får grepp om dig finns du inte längre kvar.
Då finns bara galenskap.
Tänk om det är för sent.
Jag försökte begå självmord när jag var 13 för att jag är ful och onormal.
Mamma sitter på dårhus, min syster ser rymdvarelser och pappa hatar oss.
Att pratar med dig här är inte heller normalt.
Du är gammal, du har konstiga ärr...
Varför vill du vara med mig?
Du påminner mig om nån.
Tappa inte bort dig själv, Coral.
Jag förstår att det inte verkar mycket, men du är allt du har.
Det där var inte alls trevligt, Karen.
Det är ingen särskilt romantisk berättelse.
Jo, lite romantisk.
Barry var 25 och jag var 24-
-och på andra dejten våldtog han mig.
Dejtvåldtäkt, säger man väl numera.
Det var ute på kasinots veranda.
Han var lite berusad och plötsligt flög han på mig.
Jag sa förstås nej, så där som man gör, men du vet hur män är.
Dagen därpå sa jag: "Ringer han inte inom tre veckor är jag en hora."
Sen upptäckte jag ju att jag var gravid.
Fast han ringde faktiskt.
Det var den romantiska biten.
Vilken överraskning han fick!
Våldtäkt låter säkert som en dålig grund för ett äktenskap.
Jag har hört värre. Jag har varit med om värre.
-Har du?! -Du skulle bara veta.
-Du är inte som de andra läkarna. -Dämpa rösten, Shirley.
-Tycker du också att jag tröstäter? -Nej.
Ska jag tänka på vattenfall när det känns jobbigt?
Vilket trams. Det är ditt liv du måste ta tag i!
Blunda och tänk dig att du har en jättestor hjärntumör.
Du är på ett sjukhus fullt av expertläkare-
-som kammar håret över bulan och skickar hem dig-
-fast de borde operera bort tumören så att du kan få leva.
Shaz...
Sandra! Helt otroligt! Vad gör du här, din toka?
De påstår att jag har borderlinestörning.
-Men vad fan vet de om mig? -Inget, för helvete!
Minns du, Shaz...
Lägg av!
Jag drack för mycket, det spårade ur och här sitter jag nu.
-Shirley sitter också här. -Det var som fan! Sitter du också här?
-Vem är du? -Shirley Moochmore.
Vilket jävla namn, inte undra på att du hamnade här!
-Har hon tagit sig an dig? -Ja, Shirley är mitt projekt.
Är du också dr Thornbenders patient?
Ja. Jag älskar henne, och jag gillar inte ens vita-
-men Shaz är inte vit, hon har sin egen färg.
Hon är malvafärgad.
Det är du, Shaz! Du är malvafärgad!
Shaz har koll. Hon kommer att förändra ditt liv.
Det intrycket har jag också fått.
Man är bara så galen som man låter folk säga att man är.
Jag låter ingen kalla mig galen. Ni sitter här för att ni tillåter det.
-Dr Kurland säger... -Det struntar jag i.
Vad tycker du själv? Är du galen?
Jag har det svårt.
Det finns andra lösningar än dårhus. Man kan vara defensiv eller offensiv.
Jag förordar den offensiva taktiken.
Jag ska få ut dig härifrån, men först ska vi ta hand om tumörerna.
Upp och hoppa! Dags att bergsklättra!
-Ge oss de mekaniska männen... -Jag har dem inte!
Glöm robotarna, du är inte med i "Lost in Space". Upp med dig!
Nedriga Nance bestiger inga berg, för hon har fullt upp med uppfarten.
Sånt här kräver mod!
Moster Doris vet inte ens om att berget finns.
Ni måste tro på er själva och på varandra!
Jag går inte längre!
Då är du ingenting värd, Coral. Precis som folk säger.
-Varför måste vi klättra?! -För att slippa vara längst ner.
Bra, tjejer! Snart är vi framme!
-Det går inte! -Kom igen, Michelle!
-Kom igen nu, Michelle! -Det går inte!
Jane och Coral, knuffa på!
-Hon är för tung! -Hon är inte tung, hon är er syster!
Ett, två, tre!
Bra, Michelle!
Jag flyger!
Plocka upp varsin sten.
En dag kommer den här stenen att betyda nåt för er.
Ni kanske mister den enda ni har älskat eller som har älskat er.
Då kan ni titta på stenen och säga:
"Jag klarar av det, för jag har bestigit ett berg."
Det är här de bor.
Rösterna bor här.
De hörs tydligare här uppe.
De sjunger.
De är lyckliga.
De kom från "Lost in Space", eller hur?
Ja, det förstod jag direkt.
"Ge oss era mekaniska män!" Ett jättebra avsnitt.
Fast inte lika bra som avsnittet när dr Smith förvandlas till ett träd.
Du har avslöjat dem, Michelle. Nu får de lov att komma på nåt nytt.
Ingen av er är galen.
Jo, du är helknäpp, Michelle, men inte ni andra.
Om vi inte är galna är vi bara inte omtyckta.
Jag ska visa vad "galen" betyder.
Sidan 354.
-"Tvångssyndrom". -Där har ni henne.
"Envis, snål, fantasilös och besatt av renhet och ordning."
-Det är verkligen hon! -Hela grannskapet finns där.
Han lider av vanföreställningar. Han klippte samma gräsmatta i går.
Titta på honom!
Om man rubbar deras fantasivärld blir de vansinniga!
-Alla kan inte vara galna. -Vad är oddsen för det?
Ni har hittat livets mening utan att veta om det.
Amerika, Europa, Asien, och ända här nere ligger Australien.
Helt isolerat.
Har ni nånsin undrat vad vi gör här nere?
-Det har ju varit straffkoloni. -Ja, det är den offentliga versionen.
Man har alltid skickat iväg sina galningar så långt det bara går.
Vi var ingen straffkoloni, utan ett dårhus. Se er bara omkring!
Här är alla mer eller mindre galna. De allra galnaste sitter på dårhus-
-men alla är borderlinefall, paranoida och schizoida.
Ett enda stort experiment som granskas av det psykiatriska världssamfundet.
Men...
Om de bevakar oss och vi är galna, hur kan vi då få åka härifrån?
Kylie Minogue gjorde det. Hon är praktiskt taget britt nu.
I alla experiment finns labbråttor och kontrollråttor-
-som skickas ut i världen som jämförelse.
Kylie Minogue, Cate Blanchett, Russell Crowe, fast han spårade ur...
Rupert Murdoch, Nicole Kidman... Det finns massor!
-Du då, Shaz? -Vad är det med mig?
Vet ni vad "konformitet" betyder? Det gör inte jag, av instinkt.
Därför har de varit på jakt efter mig sen jag föddes.
-Vilka då? -Forskarna.
De vill åt min hjärna. De vill klona mig eller stoppa mig.
Inte vet jag, jag är inte synsk. Men det är som tur är Ripper.
Jag förstår att de är rädda, för jag är nästa steg i evolutionen.
Nästa steg mot perfektion. De vill inte att jag bygger upp en armé.
-Vad då för armé? -Av såna som jag!
För jag känner igen andra som saknar konformitetsinstinkt.
Därför kom jag hit. Tror ni det var slump att er pappa hittade mig?
-Nej, det var hans öde. -Är pappa som du?
Nej, men ni är det. Det är ni som är min armé.
Ni är framtiden, fast ni har blivit kuvade av konformitetens makter.
Varsågod, Michelle! En munk med sylt och grädde, vi bjuder.
-Jag vill inte ha en munk. -Nu låter du som din mamma.
Hon säger också att hon inte vill ha-
-men sen proppar hon i sig för glatta livet.
Vi älskar henne. Vi kallar henne för mrs Moo.
-Var är hon? -På semester i Wollongong.
En riktig långsemester? Jag tror er, fast andra gör det nog inte.
Är familjen Moo redo för backning?
Hon sitter på mentalsjukhus. Hon fick ett nervsammanbrott.
-Blev det för mycket? -Det här stället tog knäcken på henne.
Dolphin Heads? Det är ju världens bästa stad.
-Säger du det? -Ja, det var knappast stans fel.
Jag skulle tro att det var nåt som fanns närmre till hands...
-Vad heter du, gumman? -Manda. Jag är chef här.
-Det här är Kay. -Manda...
Vi läste just om dig i min bok, Manda.
-Vad är det för bok? -Det är lite som en australisk bibel.
Här har vi det, på sidan 369. Kan du läsa det?
"Sadistisk personlighetsstörning."
Nej, det markerade stycket.
Du kan äta dina munkar med sylt och grädde själv!
Kay vill nog också ha en munk med sylt och grädde!
Kunden har alltid rätt! Vill de inte ha munkar ska de inte ha munkar!
De där subborna är hänsynslösa! Det här är en krigsförklaring.
Vi har en fördel. De är galna, det är inte vi.
Underbart!
Du tvivlar, eller hur?
Jag vill gärna tro dig, men jag är inte perfekt.
Titta på mig.
Jag är ful, pinsam och illa omtyckt.
Det bevisar bara att du är perfekt.
De vill få dig att hata dig själv för att få makt över dig...
-...och ta din kraft ifrån dig. -Vilken kraft?
När en läkare sa att jag hade ett halvår kvar att leva-
-tog jag fram kniven och tvingade honom ta tillbaka det.
Det gjorde han, och jag överlevde.
-Jag skulle aldrig kunna knivhota nån. -Du behöver ingen kniv.
-Du är starkare än jag. -Lägg av.
Tillräckligt mycket smärta och förnedring gör att en del av en dör-
-men delen som överlever är osårbar.
Det kallar jag för "Shaz tillstånd".
Jag är bortom all smärta och förnedring.
Jag är de förnedrades hämndängel.
Jag ska rädda dig och hela din familj. Jag ska ge er styrka.
Och i gengäld ska ni göra mig hel igen.
Du kan börja med att öppna, det är polisen.
Du har ett val. Antingen förblir det som nu, eller så slår du tillbaka.
-Sa den här kvinnan nåt till er? -Nej.
-Jo... -Nej!
Nej, det gjorde hon inte.
Gjorde hon det?
Hon sa att vi var nästa steg i evolutionen.
-Nästa steg mot perfektion. -Ni?
Stackars er pappa.
Visa dem, så kan vi gå sen.
-Ska det här föreställa henne? -Ja, enligt sex ögonvittnen.
Då har de fel. Hon var inte mörkhårig, utan blond.
-Och hon var inte 150 cm, snarare 180. -Ja, hon var jättelång.
-Hon hade bruna ögon, inte blå. -Bruna ögon?
Hon var kines också.
Det stämmer. Hon var kines.
-Helt kinesisk? -Ja, bortsett från det franska.
Du vet, den där jävla rasistlåten "Min bumerang kommer inte tillbaka"?
Min bumerang kommer inte tillbaka!
Jag övade tills jag blev svart som sot
Mot aboriginer som jag finns ingen bot Min bumerang kommer inte tillbaka!
-Det här är Sandra. -Från Bundjalung, via mentalsjukhuset.
Jag har berättat allt om dig, Nance.
-Vilken bjässe! -Det är Donna.
-Ska du be oss komma in, Donna? -Nej! Mattorna är nyschamponerade!
-Min bumerang, då? -Den hämtar jag.
Stanna här.
Ni stannar här allihop.
-Hur vill du ha det? -Sött och mjölkvitt.
Varsågod.
Ursäkta mig...
Bad jag er komma in?
-Donna bjuder på te, hon är jättesnäll. -Och vilka ben!
Sträck ut låren igen, Donna.
-Hon är helt otrolig! -Donna!
Ner med benet.
-Ut med er! -Mamma...!
Det var den här ni ville ha. Schas!
Nu är du oförskämd.
Det här är ingen artighetsvisit, det är ett ingripande.
Du lider av tvångssyndrom och vi är här för att hjälpa dig.
Ordning och reda ger dig inte makt över livet, för livet är en kladdig röra.
Du kan hålla hus och familj kliniskt rena-
-men vad gör du när livet klampar in?
Du består av kött, blod, svett och piss.
Du är en kvinna, inte Tupperware!
Vi kan inte gå, för läget är akut.
-Jag ringer polisen. -Akut på ett kvinnligt sätt, menar jag.
Har du bindor?
-Ursäkta?! -Bindor.
-Vindor? -Sanitetsbindor, helst stora.
-Till vem? -Till oss allihop.
Kvinnor som bor tillsammans kan ju få samma menstruationscykel.
Och nu är vi här hos dig.
-Jag har akutläge på din vita soffa. -Jag med.
-Nu har du blivit kvinna. -Ut!
-Shaz... -Ut!
-Shaz... -Bindor laget runt, Nance!
Era vidriga grisar!
Jag blöder åtminstone som en stucken gris.
Ut!
Låt Nancy leka med bumerangen, det behöver hon.
Livet är stökigt, Nance.
-Ring polisen! -Jag bjöd ju in dem!
Ska polisen gripa oss för att vi blöder?
Tappa kontrollen! Kämpa mot sjukdomen!
Slå dig fri från tvångstankarna och släpp fram dina förbjudna lustar!
Hon är galen!
Nej, mamma!
Se vilken kraft du har.
Konformitetsinstinkten, det är den jag saknar.
De har den, men det har inte jag.
Stick, din jävla knäppgök.
Ni är så neurotypiska... "Är jag fin i håret?"
Nej!
Betyder "neurotypisk" typ...tråkig?
Du har rätt.
Shaz?
Jag har varnat dig. Den här gången dödar jag dig.
Jag sa till honom att jag inte ville ha sex på första dejten.
Ja, jag vet... Vänta lite.
Borgmästare Moochmores kontor, det här är Tisha.
-Barry! Borgmästaren! -Jag sitter i möte!
Det är en nödsituation!
Jag har målat den där.
Jag hjälper Jean med kontakterna.
Det är nån som har dött!
Var är ni? Var inte oroliga! Jag är här!
Där ser ni att han inte är död.
Du kommer lagom till att tranchera.
Flickorna har legat i med maten. Du verkar också ha legat i.
Här får du öl och namnbricka, så ingen glömmer vad nån heter.
Michelle.
-Ärtor, pappa. -Smörgås?
-Smaskig majs. -Sås.
Ja...
-Har ni lagat maten själva? -Ja.
Det var ju...överraskande.
Jag måste gå.
-Du ska ingenstans. -Ursäkta?
-Du hörde. -Ursäkta?
-"Ursäkta" betyder "nej". -När pappa säger det menar han "nej".
-Menar du "nej" eller "ursäkta"? -Ursäkta?
Eller: "Jag vet inte vad jag ska säga, så jag smiter till puben"-
-"och pratar om inget i stället för allt." Eller hur, Barry?
Upp och hoppa!
Jag såg upp till dig, Barry-
-men du är visst bara en självupptagen gnällspik!
Ska jag se på när du misshandlar din familj?
-Jag slår dem inte! -Nej, det vågar du inte.
Du spöar frun och barnen med tystnad och frånvaro-
-och knullar med allt som rör sig. Jag har nog hört!
När min man slog mig skar jag honom i ansiktet-
-från ögonbrynet ner till hakan. Tror du han gjorde om det?
Han kunde inte ens se sig i spegeln utan att lipa.
Håll tyst och snabba på!
Shaz! Gör honom inte illa!
In med dig!
-Döda mig inte, jag är folkvald! -Det är lätt att imponera på okända.
-De kommer att sakna mig. -Bara din familj, ironiskt nog.
-Michelle... Det är jag. -Förlåt! Jag har den inte!
-Shaz? -Ja. Jag har din pappa med mig.
Hon väntar tills alla sover, sen går hon ner hit och lägger sig.
Berätta för pappa vad du gör här nere.
Där uppe kan de hitta mig, men jag har inte deras mekaniska man!
De vet var jag sover! De vill straffa mig för att jag är stygg.
De tog mamma för att jag gjorde dem besvikna.
Jag kan inte vara där uppe.
Hon behöver hjälp, Barry. Vad tänker du göra?
-Jag löser det här, gumman. Kom nu. -Nej, jag måste stanna här!
Jag måste vara här.
-Jag vill prata med henne, ensam. -Nej.
Hon är min dotter, inte din!
Berätta för mig.
-Blir du inte arg då? -Nej, jag ska inte bli arg.
Slutar du hata mig då?
Du har varit gift, Shaz. Med Trevor Blundell.
-Gift? -Tills döden skiljer oss åt...
Jag menade det, men det gjorde inte han.
-Han sa att du var död. -Grace, då? Vår dotter.
Sa han att hon också var död?
Hon är inte död. Han håller henne kvar mot hennes vilja.
Det var därför jag kom hit. Det var därför er pappa hittade mig.
Det är därför du arbetar hos honom. Det är ödesbestämt.
Litar ni på mig?
Jag har hjälpt er.
Nu får ni hjälpa mig.
Gå, du. Han behöver dig.
Ian Davies, tack. Det är Barry Moochmore.
Hej, Ian. Nej, det är faktiskt inget vidare.
Min dotter Michelle mår inte bra.
Hon hör röster som säger åt henne att ta livet av sig.
Ja, det är nog bäst.
Vi ses.
Jag hatar er inte. Vem har påstått det?
Jag växte upp bland pojkar, bara.
De brukade jämföra mig och mina bröder med bröderna Kennedy.
Vi var som Jack, Bobby och Teddy i Hyannis Port-
-fast Barry, Vince och Ken i Dolphin Heads.
Och så pappa... En rejäl karl.
En riktig vilde, precis som gamle Joe Kennedy.
Han sa att vi var ämnade att utföra stordåd, precis som bröderna Kennedy.
Så här ser mitt stordåd ut.
Borgmästare för en liten håla-
-med en sinnessjuk fru och fem galna döttrar.
Än sen om det inte blev som du ville?
Vi är flickor och kommer så förbli, så sluta gnälla över det!
Vi vill att du är hemma och pratar med oss om saker.
Och åker på utflykter, till stranden och sånt.
-Som en riktig familj. -För vi är faktiskt en familj.
Vi vill att du slutar träffa andra kvinnor, för alla vet om det.
Det gjorde mamma också. Det är pinsamt.
Aldrig i livet att jag skulle ha vågat tala så till min far!
Han kunde slå mig fördärvad om jag så såg på honom!
Ja...
Han var också en dålig far.
Pappa...
Det var inte bara pojkar bland Kennedy-barnen.
En av flickorna var galen och sattes på hem.
Så du är faktiskt lite som en Kennedy, om man tänker på saken.
Ja, jag är väl det.
Doris Charles.
Vi har Elisabet I och hennes läskiga kompisar.
Nej!
Le.
Doris har nåt att säga, Shirley.
Jag...
-Jag... -Ut med språket.
Jag har alltid...
...avundats dig, och din varma och vänliga personlighet.
-Och för att mamma älskade dig mer. -Det gjorde hon inte alls!
-Det gjorde hon inte! -Det gjorde hon visst.
Jo, och doris har varit arg för det i åratal, men inte nu längre.
Nu ska hon komma över på te två gånger i veckan-
-och hjälpa till med disken efteråt. Kanske dammsugning och tvätt, också.
-Inte sant? Elisabet I... -Ja, det ska jag.
Hon är hemskt, hemskt ledsen...
-Jag är hemskt, hemskt ledsen. -För vad?
-För att hon har varit en sån fitta. -Säg inte så!
Tidernas fittigaste fitta! Din fittighet är obestridlig.
Tvinga henne inte att säga det.
Hon är ledsen för att hon inte varit en så bra syster.
-Det är jag också. -Du ska inte be om ursäkt, Shirley.
-Det ska jag visst. -Shirley...
-Men jag är ju ledsen! -Hon har rätt.
Du ska inte be om ursäkt. Jag har inte varit en bra syster.
Du kan komma ut härifrån, Shirley. Allt kommer att ordna sig.
Barry, då? Är han fortfarande arg?
Doris må vara en fitta, men en sak har hon rätt i.
Barry är ett kukhuvud som bara bryr sig om sig själv.
Mamma!
Hej!
Mamma, det är jag. Michelle.
Hej, älskling.
-Hur mår du? -Bra, tack.
Sluta med det där, gumman.
-Jag röstade på dig. Beverly också. -Tack, båda två.
-Nu kan du komma hem, vi har städat. -Nedriga Nance har blivit galen!
Hon sitter på isolerad avdelning.
Donna stack med en lesbisk aboriginer med borderlinestörning!
-Du minns väl Sandra? -Ja, hur mår hon?
-Hon har gift sig. -Med Donna.
-Nance blev galen när de rymde. -Och kidnappade Donna!
Så Sandra ringde och fick Nance inskriven.
Det var du som var normal, Shirley.
Och vet du vad?
-Jag är schizofren. -Fast Coral är det inte.
-Pappa ordnade en psykiater. -Ja, Ian Davies.
Det var han som fick dig...
Vi fick Klozapin. Om Michelle bara tar dem kommer det att bli bra.
Jag vet inte om allt faller på plats eller i bitar.
Gråt inte, mamma. Jag är lycklig.
De andra är avundsjuka på mig.
Kom ut härifrån, Shirley. Här kan du inte stanna.
-Kom hem, vi saknar dig. -Vi börjat bädda och diska.
Det är städat och fint.
Kom hem, älskling.
-Snälla, kom hem. -Okej.
Lördag klockan 19.
Medan han drar hajhistorier på akvariet slår vi till.
Han har gillrat fällor på båten, så vi måste vara smarta.
Om vi vill ha Grace måste vi ha nåt att erbjuda i utbyte.
Du vet nog vad jag menar, Coral.
Lås upp kedjorna kring hjulen och dra ut den därifrån.
Grace?
Vad sjunger du om? Varifrån har du fått texten?
"Konformitetsinstinkt"? Var är hon?
Var håller galningen hus?
Grace?
Var är hon? Var är din dotter?
-Bråka inte nu. -Du ser inte klok ut, Michelle.
Det är ingen fara, vi ska bara sno min exmakes haj.
Shaz!
Den haggan...
Jag har varit med om värre. Kom nu!
Nej, Shaz...
I morgon är jag borta och din familj är här.
Det här tar jag hand om, mamma.
Du tar hallen, du tar verandan.
Shaz är galen. Hon anföll mig med kniv.
Framför allt har hon tagit mina dockor.
-Han berättade om dig, Shaz. -Sminka ansiktet svart, Coral.
Grace drunknade. Hon knarkade och simmade ut i havet...
Du vet inget om min dotter! Grace varken knarkade eller drunknade.
Hajen på utställningen tog henne.
-Den som åt upp Harold Holt? -Det där har han bara hittat på!
Han fångade den för fem år sen, dagen efter Grace försvann.
Du har kontaktförbud. Kontaktar du honom blir du inspärrad igen.
-Du har berättat för honom. -Han visste redan!
-Ljug inte! -Det är du som ljuger!
-Vi är inte alls utvalda! -Sluta, Coral!
Tre gånger har han flyttat och hon har hittat idioter som oss...
Hon väljer ut dumma och ensamma som hon smickrar och hjälper-
-och innan man vet ordet av hjälper man henne stjäla en död haj!
Hon tror på oss, Coral!
Berätta för dem vad du egentligen tycker om oss.
Håll tyst!
Ni är för korkade för att klara nåt och för lata för att bry er om andra!
Ni förtjänar inget annat än lögner!
Förstår ni nu? Vi är korkade, lata och illa omtyckta.
Men vi är åtminstone inte galna.
Ta tillbaka det där.
Ta tillbaka det!
Du hör röster.
Du hör din dotters röst ropa på dig från en död hajs mage.
Det kan ingen rädda dig från.
Själen lever vidare efter att kroppen har dött-
-men den kan fångas.
När den skriker av smärta kan ingen höra det.
Fast en mamma hör det hela tiden.
Själen måste till havet där hon dog.
Jag måste få bort det från huvudet.
Kom nu.
Nej.
Ni lovade ju.
Han vet att du kommer, Shaz.
Stick härifrån medan du fortfarande kan.
Snälla.
Vet du inte hur det känns att bry sig mer om nån annan än sig själv?
Ripper!
Undan!
Gör henne inte illa!
Vad sägs om lunch på fredag?
Eller eftermiddagste?
Pappa är hemma!
-Lägg upp ärtor. -Pappa älskar ärtor.
Tjänare!
-Mrs Moochmore... -Ja?
Trevor Blundell.
Corals arbetsgivare. Före detta arbetsgivare.
Jag stänger utställningen och ger mig av i kväll.
Tackar.
Jag förstår att ni lider med Shaz, men ni gjorde det enda rätta.
De släpper alltid ut henne, och så börjar det igen.
Varför ger du henne inte bara hajen?
Hon får aldrig hajen. Hon får aldrig glömma vad hon gjorde.
-Vad gjorde hon? -Hon tittade bort!
Nu är det så dags att hjälpa Grace! Men var var hon då?
Hon kanske dör.
Det kan ju hända.
Ännu ett års letande skulle ta livet av henne.
-Eller så tar hon livet av sig. -Det skulle Shaz aldrig göra.
Säger du det?
En flicka sa en gång till mig att hon hoppade för att hon kände sig ful.
Tänk om hon skulle få uppleva äkta smärta.
Sorg och förtvivlan.
Då kanske hon skulle skära halsen av sig också.
Eller handlederna.
Eller hänga sig i resåren från pyjamasen.
Den här gången kanske vi har tur med mindre täta ronder-
-så att vi alla får bli fria.
Jag hade också en familj.
Vi brukade sitta runt bordet och prata om saker.
Om framtiden.
Vi hade allt.
Vi visste bara inte om det.
Tjänare, Trev!
Coral hälsar och ber om ursäkt för att de tog din haj.
Fast den här lämnade de kvar.
Du är väl inte arg över det där fortfarande?
Vad gör du?
Nej.
Vi har inte tid för det här!
Snälla... Hjälp!
-Hej! Hur var du det i Wollongong? -Jag satt på mentalsjukhus.
Med galningarna...
-Var har du varit i tre dagar, Barry? -Ursäkta?
Jag frågade var du har varit i tre dagar.
-Ursäkta? -Och vem är hon?
-Jag har målat den där. -Ursäkta?
Jag förstår. Allt är som förut.
Du ska lämna mig, Barry. Du gjorde det för länge sen.
Men den här gången gör du det ordentligt.
-Hur blir det med valet? -Ursäkta?
-Valet! -Ursäkta?
-Valet! -Ursäkta, ursäkta, ursäkta?!
Var är den?
Var är nödtavlan?!
Shirley! Shirley!
Jag har sparat den här till ett väl utvalt tillfälle.
Ett alldeles eget vattenfall döpt efter dig.
Jag fick igenom det i fjol.
Det ligger i regnskogen, bara två timmar från vägen om man har machete.
Shirley Moochmore-fallet...
Det stämmer ju.
Jag föll faktiskt, mitt ute i skogen.
Och ingen kunde höra mig.
Jo, nån hörde mig faktiskt, men det var inte du.
Vi hade en familj, Barry. Du hade en fru.
Inte illa!
Bra, Trev!
Kom igen, Trev!
Hej! Jag heter Shirley Moochmore och har varit patient här.
Jag trodde min man hade vunnit stort, men ni och Prozac gjorde mig frisk.
-Det här är Leanne, Coral, Michelle... -Vi vill besöka Sharon Thornbender.
-Shirley! -Sandra!
Sandra! Donna!
Är Shaz här?
Din mamma lär skita på sig när hon ser henne!
-Oss ser hon inte. -Vi är ju naturvidriga.
Kolla in ringarna!
-Vi ska hjälpa Shaz rymma. -Det var därför vi köpte koalan.
-Den är inte riktig. -Sen överlämnar jag mig själv.
-Är du galen? -Jag skulle göra det för dig.
-Söker ni Shaz? -Ja.
Hon vill inte träffa er.
Hon säger att hon aldrig nånsin vill träffa er.
De bad mig ge dig det här.
De sa att du skulle förstå.
Är du lite matt, Nance? Inte undra på, du har ju fått 1 200 Volt i huvudet.
Ni kan dra åt helvete.
Nance! De kan sjunga! Mina flickor kan sjunga!
Familjen är det viktigaste.
Folk som tar en för den man är och vice versa.
Jag älskar dig, mamma.
Jag älskar dig också, mamma!
Där är ju nedriga Nance och flatorna!
På henne!
Hon har blivit galen igen!
Ripper!
Nu ska vi befria din dotter.
Taskigt.
Ta hand om Ripper, Jane.
Slå!
Bort från tanken!
Plats, Ripper.
Nej, Trev. Det går inte.
Jag skjuter!
Jag skjuter ihjäl dig.
Det får du lov att göra, för den här gången ska hon bli fri.
-Varför låter du inte henne vara död? -För att hon ropar på mig.
-Du hör henne också. -Det är klart jag gör.
Jag hör henne varje dag, i mitt hjärta och mina minnen-
-men inte i den där jävla hajen!
-Trev... -Lägg dig inte i det här, Coral!
Vill du att det ska få ett slut, Trev?
Tryck in avtryckaren.
Annars kommer jag aldrig att kunna sluta.
Hjälp mig.
Du är den ende som förstår.
Hjälp mig!
Gör det.
Nej!
-Framåt! -Framåt!
Framåt, mamma.
-Långsamt... -Långsamt!
-Långsamt, mamma! -Jag kör långsamt!
Försiktigt, Trevor!
Kasta hit repet.
Jag är beredd.
Jag har det!
Dra när den är ute ur tanken.
-Jag älskar dig, din jävel. -Jävla tokkäring.
-Nu...? -Nu?
-Nej! -Nu!
Shaz!
Trev!
Shaz!
Han ser ut att ångra sig.
Han vill bara ha hjälp med valkampanjen.
Kom igen, mamma. Vad skulle Shaz ha gjort?
Hälsa pappa att jag kommer, på ett villkor.
Mina damer och herrar...
Dolphin Heads nuvarande och framtida borgmästare...
Barry Moochmore!
-Vad håller du på med? -Stick.
-Har du blivit galen? -Dra åt helvete.
Sluta!
Sluta, för helvete!
Sluta...
Det här får du ångra för evigt...
Precis som familjen von Trapp!
Pinsamt.
Jag överlevde.
Nej!